![](/site-content/member-images/185.jpg)
A kisállat felelősségre nevel, no de egy egész állatkert?
A kisállattartás felelősségtudatra nevel, ezért mondják azt a szakértők, hogy vegyünk a gyereknek kutyát, macskát egyéb kisállatot. Ráadásul azt is kimutatták, hogy ritkább az allergiás megbetegedés azon gyerekek körében, akik olyan otthonban nőnek fel, ahol valamilyen kis házi kedvencet is tartanak.
![](https://www.anyasapas.hu/content/wp-content/uploads/wix-content/be141b_aa319442081546efb0de002080589031~mv2.jpg)
De mit szóljunk ahhoz, ha egy anya teljes állatkerttel akarja felelősségtudatra és állatszeretetre nevelni a gyereket?
Tetszett? Kövess és lájkolj a Facebookon!
Pedig pontosan ez történik egy brit családban, ahol egy saját kis „állatkertet” működtetnek, melynek negyvenhat lakója van, közte huszonnégy nyúl, tizenegy tengerimalac, öt ló, három törpepapagáj, két kutya és egy gekkó.
Az anya, a 41 éves Bella Wyllie foglalkozására nézve gyógyszerész, egyébként állatimádó, aki egy néhány ezer lakosú skóciai kisvárosban él két kislányával, a 7 éves Poppyval és a 12 éves Hollyval. Az anya azt mondja, hogy felelősségtudatra akarja nevelni a gyerekeket azzal, hogy rendszeresen részt kell venniük az állatok gondozásában. A kis házi „állatkert” két legújabb lakója két nyúl, Sylvester és Spud, akik éppen karácsony előtt érkeztek hozzájuk. A legnagyobb költséget kétségkívül a lovak megvétele jelentette.
„Nagyon körültekintően kell megterveznünk az utazásokat és a nyaralásokat, mivel az állatok mindennapos gondozást és törődést igényelnek. Erre figyelnünk kell akkor is, ha hétvégére programot szervezünk – de ez ritkán fordul elő. Az állatok körül rengeteg a munka, pláne úgy, hogy nekem munkahelyem is van, de minden perc munka megéri. A férjem mindig azt mondja, hogy mindannyian bolondok vagyunk egy kicsit” – avat be a család mindennapi logisztikájába az anya.
„Nagyon szeretek törődni az állatokkal, mert esténként jó érzés tudni, hogy el vannak látva. Nagyon szeretem őket” – mondja a kisebbik lány, Poppy.
„Olyanok nekünk, mintha ők is a családunkhoz tartoznának. Az állatok minden nap munkát adnak nekünk, ki kell cserélnünk a vizüket, abrakot és ételt adni nekik” – teszi hozzá a nővére, Holly.
A gyerekek minden reggel korán kelnek, hogy iskolába indulás előtt még foglalkozhassanak a nyulakkal és a tengerimalacokkal, ami körülbelül fél órát vesz igénybe. Hetente kétszer Poppy és Holly takarítják ki a ketreceket és zöld élelmet adnak az állatoknak. A lovakat az anya tartja rendben egy állatgondozó segítségével, aki az idő alatt dolgozik náluk, míg a családtagok távol vannak, munkahelyen vagy iskolában. A gyerekek hetente kétszer 2-3 órát töltenek a lovak körüli teendőkkel iskola után, ezen kívül szinte minden szombaton délelőtt és vasárnap egész nap. A kisállatok ketrecének takarítása hetente kétszer 2-3 órát vesz igénybe.
„Az állatok hatalmas felelősségtudatra nevelik a gyerekeket, különösen azért, mert miattuk rendszeresen korán kell kelniük, és az időjárástól függetlenül el kell látniuk őket – mondja az anya. – Nem kétséges, hogy az állatok elsőbbséget élveznek az életünkben.”
Kisállatok környezetében kevesebb az allergia
Már számtalan vizsgálat igazolta, hogy ha a gyermek első életévében olyan otthonban él, ahol a család kutyát vagy macskát tart, akkor később kisebb eséllyel alakul ki nála allergia. Bár a szülőkben sokszor él aggodalom azzal kapcsolatban, hogy a lakásban tartott kisállatok növelik az allergia kockázatát, az adatok ennek éppen az ellenkezőjét bizonyítják. Egy vizsgálatban például azt találták, hogy ha a csecsemő környezetében kutya vagy macska is él, akkor csak fele akkora az úgynevezett allergiás szenzitizáció valószínűsége, azaz hogy a kutya- vagy macskaszőrben lévő allergénekkel szemben antitestek alakulnak ki a csecsemő szervezetében, ami allergiás megbetegedés kialakulásához vezethetne. Ez azt jelenti, hogy ha a gyerek a korai életszakaszban találkozik az állatokban lévő allergénekkel, akkor nemhogy nagyobb lenne az allergia esélye, hanem még véd is az allergiás megbetegedésekkel szemben.
#állatok_a_családban
Szerző: Dr. Simonfalvi Ildikó
radiológus szakorvos, orvosi szakfordító, egészségügyi szakújságíró
Ne feledd, hogy az oldalon olvasható tartalmak nem helyettesítik az orvosi szakvéleményt!